Slutligen korpral Rene Gagnon!
Rene!
Vem fan är det?
Är det din flickvän?
Vad heter du, sötnos?
Hon är ju en pingla!
Det är dags att gå.
Ge dem valuta för pengarna nu.
Var tänkte du bo?
- Tja, jag tänkte... - Det kan du glömma.
Senator, sjukvårdare John Bradley.
Doc, eller hur? Vi uppskattar allt ni gör för oss.
Det här är korpral Ira Hayes.
Jag hörde att du använde en tomahawk på japsen. Stämmer det, hövding?
- Nej, sir. - Kör på det så blir det en bra story.
John? Madeline Evelley. Jag läste ditt namn på bilden.
Jag är Hanks mamma.
Så trevligt att träffa er. Hank pratade alltid om er.
- Detta är korpral Rene Gagnon. - Trevligt att träffa dig, grabben.
Tack för allt.
Ira, jag vill att du träffar mrs Strank. Mikes mamma.
När jag fick telegrammet, så... Jag vet inte vad jag försöker säga.
Att veta att han var med dig den dagen, och få se honom på den där bilden...
Jag vet inte varför, men det känns bättre då.
- Det är väl löjligt? - Nej, det är det inte.
Tack för allt, grabben.
Vi är den största möbelåterförsäljaren i Illinois
Jag ska se till att han kontaktar er.
- Är du Rene? - Ja, frun.
Jag är Franklins mamma.
Det är en ära att få träffa er.
Jag är Pauline, Renes flickvän.
Vill du...?
Tidningarna säger att det där är Hank. Jag kan inte känna igen honom.
En mor som inte känner igen sin egen son. Men det där är han, väl?
Ska jag vara helt ärlig... Allt hände så snabbt.
Och med allt runt omkring så är det svårt att veta vem som stod var.
Men...
Ja, jag tror att han stod där. Det är Hank.
Tack. Förlåt mig.
Jag beklagar er förlust.
Ursäkta oss.
Ta med honom ut.
Han var den bäste marinsoldaten jag träffat.
Tack.
Du tänker förstöra det här, eller hur?
Förstöra för oss alla.
- Jag tar honom. - Se till att få lite sömn, Ira.
Mike.
- Ser du? - Vad då? Helvete!
- Tror du vi fick alla? - Va?
De skjuter inte på oss.
De väntar nog på att vi ska börja klättra.
3:e pluton! Samla utrustningen. Vi ska uppför berget.
- Bara vi? - Ja. Okej! Rör på benen!
- Får man följa med? - Ja, gå du först och fota mitt ansikte.
- Ditt arsle blir berömt, Hank. - Det blir bra det också.
Löjtnant, om ni tar er ända upp så hissa den här.
Oroa dig inte, Iggy. De skjuter aldrig den första patrullen.
De vill att vi ska komma upp, så att vi vinkar upp resten.
Sedan skjuter de alla som är på väg upp.
Om de nu inte vill skjuta ner oss för att avskräcka de andra.
- Du snackar bara skit, Hank. - Jaså?
Jisses! Tur att det inte är vi som ska upp.
Där ser du.
Sprid ut dem.
Sprid ut er! Första grupp, däråt!
Hank, leta reda på en stång.
Vi ska sätta upp flaggan.
Här borta.
Vem har snöre?
Titta!
Se på det där...
Ner! Ta skydd!
Kolla flankerna!
Höger grupp! Använd granater!
- Ser du honom? - Till höger, rakt under dig!
Täck mig. Jag går ner.
Försiktigt, Iggy!
Allt klart!
Okej, grabbar. Vilka vill bli berömda?
Ja, sir. Genast, sir.
Strank! De vill ha telelina upp till toppen.
Och de valde oss. 2:a pluton, utgå!
Lyft på rövarna.
Hoppas den fungerar, för du får inte låna min.
- Jag vet inte vem som kom på det. - Det var en briljant idé i alla fall.
Jag vill ha den där flaggan.
Tro mig, den kommer att rekrytera marinsoldater 500 år framåt.
Jag vill ha den där flaggan.
Ja, jag ska se till att ingen rör den.
Lita på mig.
Helvete! Flaggan tillhör våra män.
Den jäveln tror att männen dog på ön för att någon politiker ska ha den på väggen.
Han är fan i mig inte klok!
Hämta ner flaggan. Vi hittar en ny att sätta upp.
Gagnon!
Masa dig hit.
Du missade ett snyggt foto, Joe.
Det är en sådan dag.
- Hej, Mike. - Fin utsikt, Löjtnant.
Kapten vill ha den där flaggan.
- Vill han ha flaggan? - Ja, sir.
Vi har precis rest den.
Har han ont om flaggor?
Han vill att den här ska upp i stället.
- Gör mig en tjänst och sätt upp den här. - Ja, sir.
Leta rätt på en stolpe.
Ta ner flaggan, grabbar.
Kaptenens order.
Ni hörde.
Vänta.
- Jävla fin utsikt. - Man ser allt.
- Jag är inte i vägen? - Nej, det är ingen fara.
Hjälper du till, Doc?
Passa på nu, Bill.
Fick du det?
Vet inte. Önskar man kunde se deras ansikten.
Ingen lade märke till den andra flaggan.
Men alla såg bilden, och hittade på sin egen historia om det.
Trots att alla visste vad de hade gjort och inte gjort.
Alla dina vänner dör...
Det är svårt nog att kallas för en hjälte om man räddat någons liv.
Men för att ha rest en flaggstång?
Ni måste skämta.
Det tog lång tid att bygga den.
Tänk er i kväll, när den är upplyst och läktarna är fulla med folk.
StråIkastarna släcks, spotlighten tänds. Ni kliver upp och sätter i flaggan.
Ni vinkar och ler. Ni vet själv.
Ni vill att vi placerar en flagga på en kulle av papier-maché?
Det är underhållning.
Ställ er som ni stod första gången. Låtsas att de tre andra är med.
De döda killarna?
Okej, inga problem.
Var ska vi låtsas att Hank stod?
Eftersom han inte var där, blir det svårt att lämna en plats åt honom.
Du vet nog exakt var det var. Du visade ju hans mamma.
Det här är rena skiten.
Jag reste fanskapet en gång. Jag gör inte om det.
Hayes!
Kom tillbaka, annars blir det rapport.
Hayes!
Kan du göra ditt jobb, tror du?
Släpp mig!
Kom igen!
Han är med mig!
Ursäkta, sir. Han är med mig.
Ira, sätt ner stolen! Släpp stolen, Ira.
De är poliser. De ska ha batonger.
Du ska däremot inte stå mitt i gatan och svänga en stol.
Ser du affischen? Han är en av dem på bilden.
- Är det han? - Ja, det står i tidningarna.
En hjälte... Ta honom härifrån. Kan du göra det?
Ställ ner stolen.
Nu går vi.
- Ska du förstöra allt? - Han vägrade att servera mig.
Jag skriver inte reglerna, men vi serverar inte indianer.
Soldier Field.
Hör du? Vad fan är det där?
Jag vet inte.
- Håll ögonen öppna. - Det låter som det kommer därifrån.
De använder granater...
...för att begå självmord.
Ira, vi går. Kom nu.
Kom nu, Ira.
Äntligen. Hur ser du ut, hövding?
Ira? Helvete!
Du får betala för att bandet har spelat extra. Kom nu.
Kan du gå? Själv?
Ni får bära upp honom. Se till så att han inte ramlar ner.
Jag har dragit ut på det så länge jag kunde. Skynda er nu.
Och nu... Hjältarna från Iwo Jima!
Harlon!
Ta din grupp upp dit!
Jag vill ha er på andra sidan åsen!
Täckeld, grabbar!
Franklin! Gust! Kontrollera!
Vi har dem!
Klart!
En jävla upplevelse...
Utgå...!
Eld upphör! Ni beskjuter våra egna!
Omdirigera!
Ge mig en ny radio!
Sergeant!
Mike!
Mike?
Var är Doc?
Sjukvårdare!
Hur är andningen?
Mike, hör du oss?
Hör du oss, Mike?
Då rör vi på oss!
Jag hämtar en bår, så tar vi ner honom.
Hjältarna från Iwo Jima!
Sjukvårdare!
Hank!
Doc. De dödar mig.
Harlon!
Doc. De dödar mig.
Kom igen, Harlon. Kämpa, Harlon!
Franklin!
Det är bra, Ira.
Sjukvårdare!
- Var tog han vägen? - Vem då?
- Killen som var här. Ignatowski. - Du är nog i fel grop.
Nej, han var ju här! Var fan är han?
Iggy!
Vill du att alla på ön ska höra oss?
Iggy!
Är den öppen?
Iggy!
Är du där nere, Iggy?
Iggy!
Jag kan inte se vem det är, men det är en av våra.
Jag var tvungen att gå ut och spy.
Se vad de gjorde med stackaren.
Mår du bra, hövding?
Om inte det får dem att öppna plånboken, så vet jag inte vad.
Herre Gud! Han är ju full!
Jävla indianer.
Kom nu. Vi tar hem dig till hotellet.
Det är inte vad jag har hört. Jag har ringt runt och kollat.
Han har varit full sedan allt började.
Han höll ju på att kväva den där kvinnan vid mottagningen.
Ni ska ju hålla ordning på männen!
Han skämmer ut oss alla!
Han ville faktiskt inte följa med från början.
Vi fick dra honom från skeppet. Han ville tillbaka till sin enhet.
Vilken då? De är ju för fan döda alla!
Är det så här han hedrar sina kamrater? Genom att supa och spy?
Han vill tillbaka? Bra! Skicka iväg honom i dag.
Han är en skam för sin uniform.
Jag gör det.
Jag vet inte... Men det var ju det jag ville.
Det är väl bra att samla in pengar, för vi behöver ju det.
Men jag klarar inte av att de kallar mig för en hjälte.
Allt jag gjorde var att akta mig från att bli träffad.
De saker jag såg... De saker jag gjorde...
Det är inget att vara stolt över.
Mike...
Mike var en hjälte.
Träffade ni honom?
Nej.
Den bästa marinsoldat jag träffat.
Du vet, hövding...
Om Mike hade suttit här...
...hade han inte heller sett sig som en hjälte.
Kanske.
Han var en bra kille.
Jag tror att han skulle skämmas för mig.
Om han såg mig så här.
Tror ni att jag får träffa min mamma innan de skickar iväg mig?
Får jag det? Träffa mamma?
Jag är ledsen, Ira.
Det blir en bra historia att berätta för våra barn.
Var rädd om dig.
Lycka till, hövding.
Jag tror att jag såg honom en gång, kanske sex eller sju år efter kriget.
Jag var säljare och körde runt mycket.
Jag var på väg västerut genom Texas. Jag ville bara hem.
Jag såg en kille som liftade. Och för ett ögonblick...
...trodde jag att det kunde vara honom.
Jag har alltid ångrat att jag inte stannade, men jag hade bråttom.
Och det var ju en indian.
Vi sade alltid till tidningarna att Ira ville tillbaka.
Och det var delvis sant.
Men det var inte det som skapade rubrikerna.
Vi är förlovade.
Doc!
- Har du tid? - Vi ses vid bilen.
- Hörde du att jag ska gifta mig? - Ja, det är toppen, Rene.
Hon vill det. Hon väntade ju på mig.
Hon är inte van vid sådant här, men hon är en bra flicka.
Ni blir säkert lyckliga.
- Jag undrar om du vill bli min best man? - Jag?
Har du ingen där hemma? En gammal kompis du hellre vill ha?
Jag hade aldrig så många kompisar. De flesta flyttade. Svåra att nå nu.
- Du vet. - Jag vet.
- Det vore en ära. - Tack.
Bäst att jag hämtar henne, innan hon säger att jag ska bli chef för GM.
Rene, du är en tursam man.
Ett brett leende nu.
Jag klagar inte, det lockade pressen.
De skrev fler artiklar, så folk köpte mer obligationer.
Men turnén fortsatte med Rene och din far.
De verkliga hjältarna är de som aldrig kom hem från Iwo Jima.
De män som dog på Iwo Jima, eller i andra slag.
Hedra dessa män genom att köpa obligationer, och hjälp oss till segern.
Stad efter stad fick besök av oss.
Och ett rykte började cirkulera, om att bilden var arrangerad.
Din pappa sade till mig att han önskade att han berättat, så att han slapp allt.
Var bilden arrangerad?
Det går ett rykte om det.
Vill ni kommentera?
Jag kommer ihåg när din far blev sårad. Rena helvetet hade brutit ut.
Folk där hemma som såg bilden trodde att det var över när vi tagit Suribachi.
Jo visst...
Vi var fortsatt utsatta för mörsare, granater och kulsprutor.
Beskjutning från alla håll.
Då hörde vi någon som skrek: "Sjukvårdare träffad".
Sjukvårdare träffad!
Blodet sprutade ur halsen och Doc gjorde allt han kunde.
Sjukvårdaren såg upp på honom.
Han visste vad det betydde att bli träffad i halsen.
Han visste att han skulle dö.
Hans ögon bad om att Doc skulle rädda hans liv.
Men Doc kunde inte.
- Är du okej, Doc? - Ja, jag klarar mig.
- Det ser inte bra ut. - Jag är okej.
Håll huvudet nere. Jag ska hämta en bår.
Sjukvårdare!
För Guds skull!
Sjukvårdare?
Låt mig se.
Inte så farligt. Du klarar dig. Se på mig.
Det tog oss en halvtimme att hitta din far. Han kunde ha förblött.
Tack.
Många säger att de vill stanna kvar även om de är träffade.
Det är oftast en lögn. Man tar varje chans att slippa ifrån.
Men det händer ibland att man får en känsla av att man sviker dem.
Man kunde se det i din fars ansikte.
Han ville åka iväg. Han hade sett nog.
Men han ville inte lämna oss.
Det var en förbannat bra karl.
När vi satt där på stranden hörde vi ett väldigt oväsen.
Vi såg upp...
Det var den första av tusentals landningar på Iwo.
Vad säger du om det?
- Jag måste tillbaka. - Lycka till.
Den ön räddade många liv.
Många liv.
Jag vet inte vad mer jag ska berätta.
Efter insamlingsturnén fick min far slutligen sin operation.
När han väl kom hem var kriget slut.
Det första han gjorde var att fria till min mor.
Ira försökte gå vidare med sitt liv och glömma allt.
Tack för att jag fick komma hit i dag. Det är en ära för mig.
Att få stå inför er alla här.
Efter det här kriget...
...kommer de vita att förstå indianernas situation bättre.
Det kommer att bli en bättre värld.
Men ödet tog en annan vändning för honom.
Du är han, va? Du är hjälten, eller hur?
Bra. Ungar, ställ er vid honom.
Det blir toppen. Säg "omelett".
Perfekt. Tack ska du ha.
Det där är en hjälte, ungar.
Hjälten, kan du ta korgen? Den är för tung för mig.
Rene försökte dra nytta av de erbjudanden han fått under turnén.
Ja, G-a-g-n-o-n.
Det uttalas "Reini".
Ja, mr Gagnon...
Jag har gett mr Tennack ert meddelande. Han ringer säkert.
Okej, Tack.
Men han var gårdagens hjälte. Han sökte t. o.m. jobb som lokalpolis.
De sade att han inte var kvalificerad.
Efter några år på fabriken, blev han vaktmästare resten av sitt yrkesliv.
Men, Ira... - Ira, du har besök.
Ira skapade alltid nyheter.
Jag fick aldrig reda på varför, men en vacker dag försvann han bara.
Han liftade och gick över 200 mil.
Från Arizona till Texas.
Han hittade Harlon Blocks far på fältet.
Hans fru Bell lämnade honom strax efter att de fått reda på att Harlon var död.
Hon förlät honom aldrig för att han tillät deras son att ta värvning.
Ira berättade sanningen för honom.
Att det var hans son som reste flaggan. Hans son var på bilden.
Sedan vände han bara om och gick iväg.
Även om flaggresningen inte betydde något för honom-
-visste han att det förmodligen betydde mycket för dem.
Tack för att du ringde.
Precis som Bell hade vetat hela tiden.
Pressen fick reda på allt-
-och ringde Hanks mamma för att tala om att det inte var hennes son på bilden.
Sista gången de sågs var vid invigningen av marinkårens minnesmonument.
Och trots att det var Hank som reste den första flaggan på Iwo Jima-
-blev hans föräldrar inte inbjudna.
Kul att se dig, Ira.
Jäkla fin staty.
En kort tid efter det hittades Ira.
Tidningarna skrev att han dog av gifter. Det blev ingen obduktion.
Det var ungefär samtidigt som min far satte sig i bilen och körde iväg.
Han hade berättat för min mor att han måste göra en sak.
Han körde till en stad på andra sidan Wisconsin, där Iggys mamma bodde.
Hon hade hela tiden försökt ta reda på hur hennes son hade dött.
Men ingen ville berätta för henne.
Jag fick aldrig reda på vad han sade-
-men jag är säker på att det inte var sanningen.
När min mor frågade vad som bekymrade honom, svarade han aldrig.
Varje år vid Memorial Day började reportrarna ringa för en intervju.
Jag är ledsen, men han är i Kanada och fiskar.
Vi skulle alltid säga samma sak.
Min far köpte begravningsfirman av sin chef när denne pensionerades.
Han spenderade resten av sitt liv med att sköta firman och sin familj.
Han pratade aldrig om kriget, eller om flaggresningen.
Han berättade aldrig något för oss.
Första gången jag hörde något om dessa historier var efter hans död.
Var är han?
Han är inte här, pappa. Han dog.
Vem dog?
Iggy.
Iggy...
Jösses. Stackars Iggy.
Jag har inte tänkt på honom på åratal.
Hur känner du till honom?
Du ropade efter honom när du kollapsade.
Jag letade inte efter Iggy.
Jag letade efter dig.
Jag ville be dig om förlåtelse för att jag inte har varit en bra far.
Att jag inte berättade mer för dig.
Jag är ledsen.
Ledsen?
Du har varit den bäste far någon kan önska sig.
Har jag berättat om när de lät oss bada?
Nej, pappa.
När vi hade rest flaggan kom vi ner från berget.
Och då lät de oss bada.
Det var så konstigt.
Allt krig runt om oss, och vi hoppade runt i vattnet som småbarn.
Det är så jag minns Iggy nu.
Jag kom slutligen fram till att han förmodligen hade rätt.
Det finns kanske inga hjältar, utan bara människor som min pappa.
Jag förstod till slut varför de var så obekväma med att bli kallade för hjältar.
Hjältar är något som vi skapar. Något som vi behöver.
Det är ett sätt för oss att förstå det som nästan är ofattbart.
Hur människor kan offra så mycket.
Men för min far och hans kamrater... De risker och skador de utsattes för...
De gjorde det för sina kompisar.
De stred kanske för sitt land, men de dog för sina vänner.
För mannen framför och vid sidan av dem.
Och vill vi verkligen hedra dessa män, ska vi minnas dem hur de egentligen var.
Så som min far mindes dem.
Översättning: Fingal61 oversattargruppen. stealthart. net
© 2006 www. Undertexter. se